SOLVED KINGDOM / Bistroumnina dediščina #4
19
Ni se menila za grdo govoričenje, in je le previdno razprla listek. Zastrmela se je v poševno pisavo in namrščeno prebrala vrstice. Začudeno se je obrnila, vendar Legolasa že ni bilo več tam. Z listkom v roki ter nevidno kot senca, v kateri je prej stala, se je napotila v svojo sobo in pričela z delom.
BISTROUMNINA DEDIŠČINA #4
V omarici pri postelji je našla pisalni pribor in nekaj zvitkov pergamenta, ter jih položila na mizo. Vsedla se je na oblazinjen stol ter še enkrat prebrala sporočilo.
'Mi lahko prosim prevedeš naslednje besede? Slutim, da je to vaš starodavni jezik, v deželi pa so bile vse take knjige prepovedane in zažgane na ognju že nekaj stoletij nazaj. Tako da si ne moram pomagati s knjižnico ali starimi pisarji, ki so se učili ta jezik. Vrnem se na večer drugega dneva.'
Zastrmela se je v navedene besede. Legolas se je potrudil dokaj natančno prepisati oznake, pa vendar ji še vedno ni bilo nič jasno. Bile so nekakšne rune; pismenke, polne okrasnih pik in črtic, ki so tvorile vzorec in pod seboj skrivale njej neznano pisavo, katero se je nekdo izredno potrudil skriti med vse vijuge in zavoje. Pogladila je list papirja in s svinčnikom narahlo prepisala prvo besedo.
List je obrnila na glavo in spet pogledala. Nič. Besedo je prezrcalila. Spet nič. Napisala jo je na sto in en način, pa vendar so še vedno vanjo gledale neznane oznake. Čelo se ji je vedno bolj mračilo in med prsti je neučakano vrtela pisalo, kot bi si želela, da se razvozlana beseda kar pojavi pred njo.
Naslonila se je na usnjen stol ter pogledala v zrak, nato pa se sprehodila do okna, skozi katero se je počasi poslavljal dan. Globoko je vdihnila in se zamislila. Iznenada se ji je posvetilo.
Zdrvela je nazaj k mizi in mrzlično prijela pero. Prevlekla je navpične in vodoravne črte, ki so sestavljale rune in jih ponovno prepisala. Zastrmela se je v dobljeno besedo.
Seynti.
Legolas se ni motil; res je bila ena od različic njihovega starodavnega jezika syllabiščine, le, da jo je Auriel razumela čisto malo. Skozi tisočletja se je njihov jezik razvijal in oblikoval; stare variacije govorice so zamenjale nove in kmalu se je večino starejših oblik zanemarilo; čarobni jezik je počasi tonil v pozabo.
Spomnila se je dolgih zimskih večerov, ko se je na mesto raziskovanja palače morala učiti različice njihovega jezika, medtem ko sta sestri pletli ob ognju in si pripovedovali izmišljene ljubezenske zgodbice, ki jih je sama tako sovražila, in sta jo potem vedno dražili z najnovejšimi romantičnimi čenčami, ki so krožile po gradu.
-
Osedlal je konja in mu nadel sedalne vreče, v katere je malo prej zložil nekaj hrane in razmišljal o sojenju. Saj mu je bil Dora dober prijatelj, vendar pa je prelomil obljubo, ki so jo dali kralju: Auriel bo živela dokler ne bo izpolnila očetove želje. Po eni strani se je čutil krivega, ker je želel, da Doramirja zaprejo ali ga vsaj kaznujejo, po drugi strani pa je razumel, da je on vdan bojevnik in da bo težko našel njemu enakega, zato mu je privoščil prostost.
Tik pred sončnim zahodom je konja privedel na dvorišče, kjer ga je s svojim žrebcem že čakal Garel.
»Pripravljen?« ga je čisto brez potrebe vprašal, saj je vedel, da je Legolas vedno pripravljen na vse.
A tokrat ni bil. Saj je razumel kraljeve obveznosti, ampak res ni hotel zapustiti Auriel samo v gradu, medtem ko je Dora na prostosti in željan prelivanja njene krvi.
»Bo v redu?« je dvomeče vprašal Garela in pogledal proti oknu njene sobe.
»Seveda bo,« mu je zagotovil prijatelj. »Ali veš, kako se je sama znebila stražarjev pred njenimi vrati?«
»Kako?«
Garel se je nasmehnil. »Rekla jima je, da se bo vrnila. Res se je, zato ima zdaj proste odhode in neumna bebca sta si brez vednosti drugih vzela dopust.«
»Res se bo znašla,« je bolj sebi kot Garelu pritrdil Legolas in se povzpel na konja ter se skupaj z bojevnikom dvomeče napotil proti mestu ob Temnem gozdu, kamor ga je poslal kralj.
Vrnil se bo na večer pojutrišnjem in nazaj bo, preden se bo Auriel lahko udobno in mirno namestila v naslonjač ter mu prevedla besede, za katere je prosil.
Še sanjalo se mu ni, da ima Auriel drugačne načrte.
:speaking_head: končno sem prebrodila NPZ - je in večino ocenjevanj, zato sem se lahko mirno spravila k pisanju nadaljevanja. Naslednjič sledi novo poglavje in spet bom začela s posvetili posebnim osebicam (in seveda novim bralkam) na začetku vsakega od njih :blush:! Hvala za potrpežljivost in lepe želje v komentarjih, ki mi jih namenjate vsakič, ko preberete nadaljevanje.
Še glede vprašanja, ki sem ga postavila prejšnjič: veliko vas je upalo (in ugibalo) na romantične scene, ampak Legolas ima očitno drugačne načrte :wink:... Čisto vsak odgovor mi je bil všeč, najbolj pa sem bila fascinirana nad tem razmišljanjem Manon:
Auriel!
Bistroumna je imela oporoko. Sicer so mi prebrali le moj del, ampak oporoko sem videl na mizi in prebral, da je bistroumna tudi tebi nekaj zapustila. Ne bom ti povedal, kaj, saj je prenevarno, ampak lahko rečem le to, da je meni zapustila napoj in knjigo, ki se povezujeta s tvojo dediščino. Izvedel sem, da se naši deželi bliža vojska in samo najini dediščini jo lahko nekako ustavita. Moja je nebeški ogenj, ki je zelo eksploziven, v knjigi pa so napisani različni uroki, povezani z njim. Če dobiš še svojo dediščino, vojsko lahko ustavimo, če ne, pa nimamo možnosti. A najbrž je ne boš dobila, saj te moj oče ne mara in niti meni skoraj ni pustil odnesti dediščine. Zato želim, da v svoji sobi prebereš vse knjige o nebeškem ognju in se domisliš najboljšega načina, kako vdreti v zasebne prostore mojega očeta, kjer hrani to, kar ti je zapustila Bistroumna. Pred njegovimi sobanami se z Wyattom dobimo jutri ob enih zjutraj. Prosim, bodi tam.
Z ljubeznijo,
Legolas
Vsakemu sem odgovorila pod njegovo razmišljanje, Manon pa sem napisala:
Iz dediščine si kar veliko razpletla in to mi je zelo všeč :)
Ob branju izvirnih (in predvsem domiselnih) komentarjev se včasih vprašam, ali ne bi morda nekdo drug Aurielino zgodbo bolje izpeljal, kot pa jaz, sama?
BISTROUMNINA DEDIŠČINA #4
V omarici pri postelji je našla pisalni pribor in nekaj zvitkov pergamenta, ter jih položila na mizo. Vsedla se je na oblazinjen stol ter še enkrat prebrala sporočilo.
'Mi lahko prosim prevedeš naslednje besede? Slutim, da je to vaš starodavni jezik, v deželi pa so bile vse take knjige prepovedane in zažgane na ognju že nekaj stoletij nazaj. Tako da si ne moram pomagati s knjižnico ali starimi pisarji, ki so se učili ta jezik. Vrnem se na večer drugega dneva.'
Zastrmela se je v navedene besede. Legolas se je potrudil dokaj natančno prepisati oznake, pa vendar ji še vedno ni bilo nič jasno. Bile so nekakšne rune; pismenke, polne okrasnih pik in črtic, ki so tvorile vzorec in pod seboj skrivale njej neznano pisavo, katero se je nekdo izredno potrudil skriti med vse vijuge in zavoje. Pogladila je list papirja in s svinčnikom narahlo prepisala prvo besedo.
List je obrnila na glavo in spet pogledala. Nič. Besedo je prezrcalila. Spet nič. Napisala jo je na sto in en način, pa vendar so še vedno vanjo gledale neznane oznake. Čelo se ji je vedno bolj mračilo in med prsti je neučakano vrtela pisalo, kot bi si želela, da se razvozlana beseda kar pojavi pred njo.
Naslonila se je na usnjen stol ter pogledala v zrak, nato pa se sprehodila do okna, skozi katero se je počasi poslavljal dan. Globoko je vdihnila in se zamislila. Iznenada se ji je posvetilo.
Zdrvela je nazaj k mizi in mrzlično prijela pero. Prevlekla je navpične in vodoravne črte, ki so sestavljale rune in jih ponovno prepisala. Zastrmela se je v dobljeno besedo.
Seynti.
Legolas se ni motil; res je bila ena od različic njihovega starodavnega jezika syllabiščine, le, da jo je Auriel razumela čisto malo. Skozi tisočletja se je njihov jezik razvijal in oblikoval; stare variacije govorice so zamenjale nove in kmalu se je večino starejših oblik zanemarilo; čarobni jezik je počasi tonil v pozabo.
Spomnila se je dolgih zimskih večerov, ko se je na mesto raziskovanja palače morala učiti različice njihovega jezika, medtem ko sta sestri pletli ob ognju in si pripovedovali izmišljene ljubezenske zgodbice, ki jih je sama tako sovražila, in sta jo potem vedno dražili z najnovejšimi romantičnimi čenčami, ki so krožile po gradu.
-
Osedlal je konja in mu nadel sedalne vreče, v katere je malo prej zložil nekaj hrane in razmišljal o sojenju. Saj mu je bil Dora dober prijatelj, vendar pa je prelomil obljubo, ki so jo dali kralju: Auriel bo živela dokler ne bo izpolnila očetove želje. Po eni strani se je čutil krivega, ker je želel, da Doramirja zaprejo ali ga vsaj kaznujejo, po drugi strani pa je razumel, da je on vdan bojevnik in da bo težko našel njemu enakega, zato mu je privoščil prostost.
Tik pred sončnim zahodom je konja privedel na dvorišče, kjer ga je s svojim žrebcem že čakal Garel.
»Pripravljen?« ga je čisto brez potrebe vprašal, saj je vedel, da je Legolas vedno pripravljen na vse.
A tokrat ni bil. Saj je razumel kraljeve obveznosti, ampak res ni hotel zapustiti Auriel samo v gradu, medtem ko je Dora na prostosti in željan prelivanja njene krvi.
»Bo v redu?« je dvomeče vprašal Garela in pogledal proti oknu njene sobe.
»Seveda bo,« mu je zagotovil prijatelj. »Ali veš, kako se je sama znebila stražarjev pred njenimi vrati?«
»Kako?«
Garel se je nasmehnil. »Rekla jima je, da se bo vrnila. Res se je, zato ima zdaj proste odhode in neumna bebca sta si brez vednosti drugih vzela dopust.«
»Res se bo znašla,« je bolj sebi kot Garelu pritrdil Legolas in se povzpel na konja ter se skupaj z bojevnikom dvomeče napotil proti mestu ob Temnem gozdu, kamor ga je poslal kralj.
Vrnil se bo na večer pojutrišnjem in nazaj bo, preden se bo Auriel lahko udobno in mirno namestila v naslonjač ter mu prevedla besede, za katere je prosil.
Še sanjalo se mu ni, da ima Auriel drugačne načrte.
:speaking_head: končno sem prebrodila NPZ - je in večino ocenjevanj, zato sem se lahko mirno spravila k pisanju nadaljevanja. Naslednjič sledi novo poglavje in spet bom začela s posvetili posebnim osebicam (in seveda novim bralkam) na začetku vsakega od njih :blush:! Hvala za potrpežljivost in lepe želje v komentarjih, ki mi jih namenjate vsakič, ko preberete nadaljevanje.
Še glede vprašanja, ki sem ga postavila prejšnjič: veliko vas je upalo (in ugibalo) na romantične scene, ampak Legolas ima očitno drugačne načrte :wink:... Čisto vsak odgovor mi je bil všeč, najbolj pa sem bila fascinirana nad tem razmišljanjem Manon:
Auriel!
Bistroumna je imela oporoko. Sicer so mi prebrali le moj del, ampak oporoko sem videl na mizi in prebral, da je bistroumna tudi tebi nekaj zapustila. Ne bom ti povedal, kaj, saj je prenevarno, ampak lahko rečem le to, da je meni zapustila napoj in knjigo, ki se povezujeta s tvojo dediščino. Izvedel sem, da se naši deželi bliža vojska in samo najini dediščini jo lahko nekako ustavita. Moja je nebeški ogenj, ki je zelo eksploziven, v knjigi pa so napisani različni uroki, povezani z njim. Če dobiš še svojo dediščino, vojsko lahko ustavimo, če ne, pa nimamo možnosti. A najbrž je ne boš dobila, saj te moj oče ne mara in niti meni skoraj ni pustil odnesti dediščine. Zato želim, da v svoji sobi prebereš vse knjige o nebeškem ognju in se domisliš najboljšega načina, kako vdreti v zasebne prostore mojega očeta, kjer hrani to, kar ti je zapustila Bistroumna. Pred njegovimi sobanami se z Wyattom dobimo jutri ob enih zjutraj. Prosim, bodi tam.
Z ljubeznijo,
Legolas
Vsakemu sem odgovorila pod njegovo razmišljanje, Manon pa sem napisala:
Iz dediščine si kar veliko razpletla in to mi je zelo všeč :)
Ob branju izvirnih (in predvsem domiselnih) komentarjev se včasih vprašam, ali ne bi morda nekdo drug Aurielino zgodbo bolje izpeljal, kot pa jaz, sama?
Odgovori:
Zabaven odgovor
Najboljši odgovor
Super odgovor
Dober odgovor
Odgovor
Neprimeren odgovor
Nerazumljiv odgovor
Waaaaaaaaaaaaaaw! :heart_eyes::heart_eyes::heart_eyes::heart_eyes::heart_eyes::heart_eyes::heart_eyes::heart_eyes::heart_eyes::heart_eyes::heart_eyes::heart_eyes: Še en super del! Resno, obvaladaš! Vsakič znova sem fascinirana nad tvojim besednih zakladom in talentom! Komaj čakam nov del! :blue_heart::green_heart::yellow_heart::purple_heart::blue_heart::green_heart::yellow_heart::purple_heart::blue_heart::green_heart::yellow_heart::purple_heart::blue_heart:
0
Zabaven odgovor
Najboljši odgovor
Super odgovor
Dober odgovor
Odgovor
Neprimeren odgovor
Nerazumljiv odgovor
To je nekaj najboljšega kar sem kdajkoli prebrala! Ti imaš takooo velik talent!:kissing_heart::heart_eyes::heart_eyes::heart_eyes::heart_eyes::heart_eyes::heart_eyes::heart_eyes:
VAUUUUU!:scream::scream::scream::scream::scream::scream::scream::heart_eyes::heart_eyes::heart_eyes:
Hočem in prosimmmmmmmmmmmmm nov del!!!!!!!!:innocent::innocent::innocent::innocent:
Brez besed sem!:no_mouth:
Ta zgodba je dih jemajoča!:heart_eyes::heart_eyes::heart_eyes::heart_eyes::heart_eyes::heart_eyes:
LOVE IT!!!:two_hearts::two_hearts::two_hearts::two_hearts::two_hearts::two_hearts:
LOVE YOU;:green_heart::green_heart::green_heart::green_heart:
JustLilly:upside_down:
VAUUUUU!:scream::scream::scream::scream::scream::scream::scream::heart_eyes::heart_eyes::heart_eyes:
Hočem in prosimmmmmmmmmmmmm nov del!!!!!!!!:innocent::innocent::innocent::innocent:
Brez besed sem!:no_mouth:
Ta zgodba je dih jemajoča!:heart_eyes::heart_eyes::heart_eyes::heart_eyes::heart_eyes::heart_eyes:
LOVE IT!!!:two_hearts::two_hearts::two_hearts::two_hearts::two_hearts::two_hearts:
LOVE YOU;:green_heart::green_heart::green_heart::green_heart:
JustLilly:upside_down:
0
Zabaven odgovor
Najboljši odgovor
Super odgovor
Dober odgovor
Odgovor
Neprimeren odgovor
Nerazumljiv odgovor
Joooojjjj ti si resss ena najbolj amazing pisateljic na pilovi strani. Pardon, mislim da si kar najboljša.
Vem da sem ti že ogromnokrat povedala, ampak imaš ogromennnn smisel za pisanje in veliko talenta. Strašansko mi je všeč kako tvoriš povedi, enostavno tako kot bi brala knjigo.
Nimam besed (resno, ostala sem brez besed. Poizkušam ti pisati dolge komentarje ker sama kot pisateljica na Pilovi spletni strani vem kako lepo je videti dolg komentar pod svojo zgodbo, in ti si dolge komentarje definitivno zaslužiš, ampak ne hecam se - ostala sem brez besed). Vsak del znova me osupne.
Lp, No Name
Vem da sem ti že ogromnokrat povedala, ampak imaš ogromennnn smisel za pisanje in veliko talenta. Strašansko mi je všeč kako tvoriš povedi, enostavno tako kot bi brala knjigo.
Nimam besed (resno, ostala sem brez besed. Poizkušam ti pisati dolge komentarje ker sama kot pisateljica na Pilovi spletni strani vem kako lepo je videti dolg komentar pod svojo zgodbo, in ti si dolge komentarje definitivno zaslužiš, ampak ne hecam se - ostala sem brez besed). Vsak del znova me osupne.
Lp, No Name
1
Zelo veliko mi pomenijo vsi komentarji, tisti z grajo in ostali, ki me spodbujajo k nadaljnjemu pisanju; čeprav moram priznati, da vsi raje beremo pohvale, kot pa graje, kajne :)
Ti pa me ne razočaraš! Zgodbo spremljaš že kar lep čas in res ne vem, kako naj se ti zahvalim za vse spodbudne besede <3
Hvala, No Name!
Ti pa me ne razočaraš! Zgodbo spremljaš že kar lep čas in res ne vem, kako naj se ti zahvalim za vse spodbudne besede <3
Hvala, No Name!
Zabaven odgovor
Najboljši odgovor
Super odgovor
Dober odgovor
Odgovor
Neprimeren odgovor
Nerazumljiv odgovor
Ciaoooo Alison! sploh ne veš kako sem se razveselila ko sem na lestvici videla #4!!:stuck_out_tongue_closed_eyes::stuck_out_tongue_closed_eyes::hugging::hugging: Nemudoma sem se odpravila brati, čeprav sem bla sred naloge:relieved::yum::sweat_smile::joy: Rees reees odlčna knjiga....Tako me navdušujejo tvoji stavki, tako vživeto vse opišeš, res si znam vse predstavljati. Res rees ljubim tvojo zgodbo:kissing_closed_eyes::kissing_closed_eyes::kissing_heart::heart_eyes::innocent: To je najbloša zgodba na pisalnici...ah kje, to je preprosto moja najljubša knjiga ( takoj za Hp:relieved:) Haahahah, res obožuje, teee:heart_eyes::heart_eyes::innocent::innocent::kissing_heart::kissing_heart::hugging: Aja, da še malo pripomnen na zadnje dele....
jezna sem na Doro! Keri ******! Pa zakaj za vraga so ga oprostili! Zasluš si do konca svoja življenja bit v mračni celici! Ughhhh, če ji bo še kdaj slučajno poskusu kej nardit.....BOM NEKAK PRŠLA V ZGODBO PA GA UBILA, (sm smart, ja ja, sej vem):sunglasses::sunglasses::sunglasses::innocent::joy::laughing::heart_eyes::sweat_smile::yum::relieved::upside_down:
aja, pa zlo mi je všeč ko ti opisala tisti romantični trenutek, res je blo zakon! Pa v zgodbi mi je blo zlo všeč da se razume z Wyattom!:nerd: Pa čimpreej nov dellll:hugging::hugging: Aja, pa čestiotke za 80 starni v wordu! Zakoon! Aja, še eno prašanje, se že kar nekaj časa sprašujem: kaj je avra? Kaj pomen če jo sprostiš?
Lp, Wonder Woman
jezna sem na Doro! Keri ******! Pa zakaj za vraga so ga oprostili! Zasluš si do konca svoja življenja bit v mračni celici! Ughhhh, če ji bo še kdaj slučajno poskusu kej nardit.....BOM NEKAK PRŠLA V ZGODBO PA GA UBILA, (sm smart, ja ja, sej vem):sunglasses::sunglasses::sunglasses::innocent::joy::laughing::heart_eyes::sweat_smile::yum::relieved::upside_down:
aja, pa zlo mi je všeč ko ti opisala tisti romantični trenutek, res je blo zakon! Pa v zgodbi mi je blo zlo všeč da se razume z Wyattom!:nerd: Pa čimpreej nov dellll:hugging::hugging: Aja, pa čestiotke za 80 starni v wordu! Zakoon! Aja, še eno prašanje, se že kar nekaj časa sprašujem: kaj je avra? Kaj pomen če jo sprostiš?
Lp, Wonder Woman
0
Milijonkrat hvala, polepšala si mi dan!
Ja, prijateljstvo z Wyattom ji bo res pomagalo prebroditi težke čase, ki jo še čakajo...
Kaj je avra?
Lahko bi ti razložila tako: Energetska plast okoli človeka, ki varuje pred izgubo življenjske energije, pa tudi pred vdorom škodljivih energij v organizem.
V moji zgodbi imajo avro vsi liki, sprostijo pa jo lahko le serafi (angeli). Zašepetajo določen rek ali besede, nato pa se energija okoli njih zbere in jih tako zaščiti ter jim da še dodatno moč pri bojevanju ali obrambi pred nevarnostjo. V prvih delih si lahko razbrala začudenje vilinov, ko so jo videli sprostiti njeno avro. To se zgodi le v redkih primerih, angeli jo uporabijo kot izhod v sili. Naša Auriel, si je zaželela pri jezeru, da se ob sprostitvi njene avre sestavi še oklep in jo naredi še bolj smrtonosno kot prej.
Upam, da sem ti uspela odgovoriti, če imaš še kakšno vprašanje pa le napiši <3
Rada te imam!
Ja, prijateljstvo z Wyattom ji bo res pomagalo prebroditi težke čase, ki jo še čakajo...
Kaj je avra?
Lahko bi ti razložila tako: Energetska plast okoli človeka, ki varuje pred izgubo življenjske energije, pa tudi pred vdorom škodljivih energij v organizem.
V moji zgodbi imajo avro vsi liki, sprostijo pa jo lahko le serafi (angeli). Zašepetajo določen rek ali besede, nato pa se energija okoli njih zbere in jih tako zaščiti ter jim da še dodatno moč pri bojevanju ali obrambi pred nevarnostjo. V prvih delih si lahko razbrala začudenje vilinov, ko so jo videli sprostiti njeno avro. To se zgodi le v redkih primerih, angeli jo uporabijo kot izhod v sili. Naša Auriel, si je zaželela pri jezeru, da se ob sprostitvi njene avre sestavi še oklep in jo naredi še bolj smrtonosno kot prej.
Upam, da sem ti uspela odgovoriti, če imaš še kakšno vprašanje pa le napiši <3
Rada te imam!
Zabaven odgovor
Najboljši odgovor
Super odgovor
Dober odgovor
Odgovor
Neprimeren odgovor
Nerazumljiv odgovor
Ne mogoče! Kako za vraga lahko tako dobro pišeš?! Vedno znova presenečaš Alison in tvoj talent presega vse meje! Zdaj pa prosim hitro nov del, ker že umiram od čakanja:joy:.
#najzgodba
#tvojanajvecjafanica
#obozujemte!
Tvoja oboževalka DG
#najzgodba
#tvojanajvecjafanica
#obozujemte!
Tvoja oboževalka DG
0
Zabaven odgovor
Najboljši odgovor
Super odgovor
Dober odgovor
Odgovor
Neprimeren odgovor
Nerazumljiv odgovor
O moj bog, to je tako dobro! ODLIŠNA SI! Čestitam!:heart_eyes::heart_eyes::hugging::hugging::clap::clap::clap::clap::heart_eyes_cat::heart::heart::kissing_closed_eyes::kissing_closed_eyes::kissing_closed_eyes::kissing_closed_eyes:
1
Moj odgovor:
dndj
potrebuje pomoč ali nasvet v
![](/datoteke/2020-09/1f46d.png)
Svetovalnica
opravicilo
ojla, dons sm bla zmenjena za kavo z eno dobro frendico ampak ziviva ful dalec narazn in sva se zato zmenle v lj. ulg ona ma mn vlakou in je ze tko prsla prej tja k js in za povrh sm je zaspala in prsla tko eno uro kasnej tkoda me je dve ure cakala. tko res se ful bad pocutm in sm ji ze prej pol placala za pit k sva sle ampak bi res neki vec rada nardila. pa ni nujno materialisticno tkoda a ma kdo ksno idejo kaj bi to loh blo